Добро утро. Обажда се Косаку Каваджири.
Съзнавам егоистичната си постъпка, но ще закъснея с петнайсет минути.
Да. Трябва да дам урок на непослушния си син.
Да, началник. Знам, че това не е извинение. Да.
Ужасно съжалявам. Да, веднага щом мога.
Да, ще дойда право в офиса.
Да. Да. Благодаря ви, началник.
Проклет да е този Косаку Каваджири, задето е такъв гъзолизец.
Толкова ли много искаш да те повишат, въпреки натрупващия се стрес?
Джоске влезе вътре,
понеже знаеше, че би имал преимущество в близък бой.
Признавам, че е прав.
Най-добре е да избягвам близък сблъсък с Крейзи Даймънд.
Ако успея да разбера къде точно в къщата се намира Джоске,
бих могъл да го прострелям с въздушен куршум от тук.
Хей, ти!
Това е частна собственост. Какво правиш тук?
Какво? Или искаш да кажеш, че не се намираш вътре в имота?
Не се хващай за думите, умнико.
Тук ли живееш? Откога наблюдаваш къщата?
Аз задавам въпросите! Съсед съм.
Мислех да спя до обяд, но ме събуди някакъв шум.
Подозрителен си! Рио, съседката,
постоянно се оплаква, че й се краде бельото.
По това време няма никой вкъщи. - Завиждам ти.
За всичкото свободно време. - Хей, побягна ли?
По дяволите! Да вдига мерника на Рио...
Това ме вбесява!
Знаех си, че е бил крадец на бельо! Тези гащички...
Това са гащичките...
На Рио...
Ура! Голям съм късметлия!
НЕВЕРОЯТНИТЕ ПРИКЛЮЧЕНИЯ НА ДЖО-ДЖО: ВЕЧЕН ДИАМАНТ
Епизод 38: "Крейзи Даймънд е вечен, част 2"
Няма смисъл! Телефонът не работи!
Окуясу е мъртъв...
Ще пребия Йошикаге Кира
с моя Крейзи Даймънд и ще го победя.
Ще сложа край на това за няколко секунди.
Хаято, отиди до стената, за да не може Кира да те вижда.
Въпросът е...
... откъде ще влезе.
Какво?
Джоске! Въздушен куршум!
Един се е насочил към теб!
Горе-долу същият размер е като предишния! Но не е възможно!
Няма как да знае къде си отвън.
Откъде знае?
Чудесно.
Знам, Джоске Хигашиката. Знам точното разстояние.
Три метра до взрива.
Ето я! Виждаме къде е топката въздух.
Да! Ще можеш да я избегнеш!
Колкото и да изстреля, сега ще можеш да ги избегнеш.
Какво?
Преследва Джоске?
Йошикаге Кира знае къде съм.
Къде е? Откъде ме наблюдава?
В стаята нямаше прозорци! И завесите са спуснати.
Няма как да те види отвън.
Става автоматично! Преследва те автоматично.
Не, не е така. Автоматичната част на Килър Куин реагира на топлина
и се казва Шиър Харт Атак.
Въпреки това не погна запалената цигара на пода.
Ако ме преследваше автоматично,
въздушният куршум нямаше да може да премине през стената.
Йошикаге Кира възнамерява сам да нанесе последния удар!
Не знам как, но той знае точното ми местонахождение!
Забързва се! - Открий Кира!
Разбери как ме наблюдава!
Ето го! Точно пред входа е.
Два метра до взрива...
Отвън ли е?
Нямам представа как знае къде си от такова разстояние.
Бягай! - Не знам как ме наблюдаваш...
Още един метър!
Но от самото начало не съм искал да ме преследваш.
Крейзи Даймънд!
Отлично, достигна Джоске! Детонирам!
Да! Пряк удар!
Килър Куин!
Опа, това беше на косъм. Но бях нащрек.
Знаех, че има волята да се бие до последно.
Затова се държа на разстояние, Джоске Хигашиката.
Джоске!
Жив е...
Беше пряк удар, но не беше взривен.
Има малко отклонение, когато детонирам ръчно.
Но щетите са сериозни.
Мога да го довърша със следващия изстрел!
Трябва да се махнем оттук!
Трябва да ме влачиш в обратната посока.
Не ме влачи натам. А в противоположната посока!
Ще го убия!
Трябва да отидем към Йошикаге Кира.
Моят Крейзи Даймънд
не може да излекува раните ми,
но щом кръвта ми засъхне, тя се превръща в поредния обект.
Тя вече не е част от мен.
Затова лесно мога да я прилепя към други неща.
Сложих малко от нея в едно парче стъкло.
Дъждът спря и кървавото петно на сакото му от по-рано
трябва вече да е засъхнало!
Това е моята проследяваща бомба.
Станд - Крейзи Даймънд Носител - Джоске Хигашиката
Стъклото, от което се защитих...
Сигурно е заради това петно...
То е довело парчето стъкло до мен.
Пряк удар!
Заби се право в гърба на Кира!
Почакай...
Крейзи Даймънд на Джоске Хигашиката е Станд,
чиито действия не мога да предвидя.
Но Джоске е по-сериозно ранен от мен.
Още един изстрел!
Само още един и аз ще изляза победител!
Стреля! Този е достатъчно голям да се види с просто око!
Това означава,
че това е последният му изстрел.
И аз ще нанеса своя!
Съмнявам се същата атака да се получи два пъти при Кира.
Ще я избегне. - Няма да разберем, докато не опитаме.
Впрочем, Хаято, извинявай,
но запалката ми е в джоба.
Ще ми я извадиш ли?
Малко ми е трудно сам да го направя с това дърво в корема ми.
Димът няма да помогне! Виждаш въздушния куршум.
Този път не искам да видя куршума.
Ще търся нещо друго. Затова...
Да видим как знае къде съм.
Не мърдай, Хаято.
Джоске? Какво... - Стой мирно, Хаято.
Възможно е изобщо да не наблюдава. Може да ни слуша.
Кира държеше мобилен телефон.
Случайно ли го е държал? Не!
С кого е разговарял тогава? С шефа от офиса? Не, едва ли.
В момента има само един човек, на когото Кира да се обади.
Съвсем забравих за теб, старче от снимката.
Единственият, който се опитва да защити Йошикаге Кира!
Не знам кога се е шмугнал в джоба ми,
но това е бил отговорът!
Въздушният куршум премина през прозореца!
Дръпни се!
Ще се взриви!
Джоске избяга три метра напред.
Проклятие! - Подмина го!
Сега се придвижва към горния десен ъгъл. Три метра.
Не разпознава, че това е Джоске заради дрезгавия глас!
Побягна на метър вляво.
Какво? Какво правиш, кучи сине?
Сега. Детонирай!
Йошикаге!
Успях ли? Джоске беше ли взривен?
Да. Гръмна като фойерверк.
С моите насоки гръмна право към Ада.
Е, той така и така беше призрак,
тъй че е по-правилно да кажа, че най-сетне премина.
Джоске!
Трябва да е станала някаква грешка.
Такъв ужас...
не може да се случва в живота ми.
Аз просто искам да живея мирно и кротко като растение.
В такива моменти не бива да забравям...
В такива пагубни моменти не бива да забравям,
че възможностите сами изникват. Научих го в миналото.
Ако помисля спокойно, когато съм притиснат в ъгъла,
шансът сам ще ми изпадне в ръцете!
Винаги съм оцелявал така.
Досега не е имало проблем,
който да не съм преодолявал. Никога не е имало!
В обсега си ми...
Йошикаге Кира!
Приближи го! Най-сетне го приближи!
Това е близък бой, ще се реши на секундата.
Джоске е по-умел,
но ако Кира го докосне, ще се превърне в бомба!
А и раните по крака и тялото на Джоске от взрива...
В това състояние не би трябвало да можеш дори да се изправиш.
Джоске Хигашиката!
Призови... твоя Килър Куин!
Килър Куин!
Силен е!
Ще загубя... Аз, Йошикаге Кира, ще бъда победен!
Не... Как е...
Бяхме толкова близо! Джоске е по-силен от него!
Съдбата наистина ли е на страната на този убиец?
Юмруците ми не го уцелиха...
Въздушните куршуми действат като възглавници!
Но не го направих аз.
Нямах време за това!
Стрей Кат!
Така значи. Стрей Кат е помислила, че я атакуват
и инстинктивно е блокирала атаката.
Шанс! Това е шансът ми!
Възможностите изпадат в най-лошите моменти!
Килър Куин!
Превърни въздушния куршум в бомба!
Спечелих! Превърнах го в контактна бомба.
Ще се взриви при допир.
Джоске, с тези прободни рани
няма да имаш сили да я избегнеш.
Йошикаге Кира! - Контактна бомба?
Джоске, хвърли стъкло или дърво. Просто хвърли нещо!
Спечелих! Винаги става така, когато ножът е опрял до кокала.
Късметът е на страната на Йошикаге Кира!
Какво?
Куршумът смени посоката си!
Ти си...
Окуясу!
Винаги съм се питал
къде отиват нещата, които Дъ Ханд изтрива.
Не съм от най-умните
и като се позамисля малко повече, започва да ме заболява главата.
Не мога да повярвам... Това е Окуясу!
Но сърцето и дишането му секнаха...
Сънувах странен сън.
Докато бродех из мрака, видях светлина.
Видях мъртвия си брат...
Батко ми Кейчо.
Попита ме накъде съм тръгнал,
а аз му отговорих, че ще го последвам.
Така де, на брат ми винаги е могло да се разчита.
Никога не е взимал грешни решения, чувствах се спокоен с него.
Но тогава той каза, че трябва сам да взема решение.
Рече ми: "Окуясу, ти си този, който ще реши къде ще отиде."
Замислих се за момент
и отвърнах, че ще се върна в Морио, а после се събудих.
Беше много тъжен сън. - Окуясу...
Имал си куража да ми сънуваш в такъв напечен момент!
Пак това обидно отношение! Ранен си, но все пак изглеждаш добре.
Млъкни!
Трябваше по-рано да се събудиш, щом си бил жив!
Невъзможно! Съдбата трябваше да е на моя страна.
Трябваше да ми изпадне възможност!
Стрей Кат, стреляй отново!
Какво?
Да! Сега Кира няма да може
да използва въздушните бомби!
Никога...
Никога не е имало проблем, с който аз да не се справя!
Вижте, г-н Джотаро! Тътенът е дошъл от онази къща.
Какво ли се е случило? Газова експлозия?
Вижте! Онзи човек е ранен!
Джоске и Окуясу също са там!
Хлапето е Хаято Каваджири от снимката. - А другият е Косаку Каваджири.
Май всичко си идва на мястото.
Всяка съдба, която би заела твоя страна...
Всяка възможност, която би ти изпаднала...
... е нищо в сравнение със сърцето на справедливостта, което тук тупти!
То е тук! Това е сигурно!
И ти не можеш да се мериш с него!
Превод: Джоро Джоров - Джо-Джо и asimilator
Следва: "Довиждане, Морио, златното сърце"